Charles Darwin mullisti käsityksemme maailmasta.
Teoria luonnonvalinnasta -
on ihmiskunnan historian merkittävimpiä ideoita -
mutta myös kiistanalaisimpia.
Tiede on osoittanut evoluution todeksi -
silti Darwinin vastustus on nyt äänekkäämpää kuin koskaan.
Selvät tosiasiat kielletään mitä ihmeellisimmin selityksin.
Kukaan meistä ei ole sitä nähnyt. Älkää sanoko sitä tieteeksi.
Jos olisimme limasta kehittyneet, todisteita olisi yllin kyllin.
Opetatte luonnontieteitä ja uskotte, että maapallon ikä on alle 10 000 v.
Kyllä.
Tässä ohjelmassa käsittelen yhä voimistuvaa vastustusta...
"Senkin saatanan ateisti!"
Sitä, missä tätä taistelua käydään...
Emme me voi ruveta horjuttamaan koululaisten ja perheiden uskoa.
Miksi emme?
Myös evoluution keksijä joutui taistelemaan uskonnon kanssa.
Darwinilla se ongelma oli kotipiirissä.
Hänen vaimonsa oli harras kristitty.
Nykyään taistellaan julkisuudessa kiihkouskovaisia vastaan -
jotka eivät ymmärrä Darwinin suuren perinnön merkitystä ja sisältöä.
Poikana etsin elämälle selitystä Jumalalta.
Sitten isäni kertoi minulle Darwinista ja evoluutiosta.
Aluksi en uskonut, että niin yksinkertainen idea -
voisi selittää niin suuria asioita.
Pohdittuani asiaa tarkemmin -
oivalsin yhtäkkiä koko evoluution idean.
Yksinkertainen teoria riitti selittämään kaiken elollisen -
koko kauneudessaan ja moninaisuudessaan.
Ajattelin, että jos tiede pystyy selittämään jotain niin ihmeellistä -
niin sen täytyy pystyä selittämään mitä tahansa -
nojautumatta mihinkään yliluonnolliseen.
Silloin minusta tuli ateisti enkä ole taakseni katsonut.
Myös Charles Darwin muutti käsityksensä uskonnosta.
Vielä matkallaan Beaglella Darwin uskoi, -
että Jumala oli luonut maailman.
Sitten hän löysi yhä vain lisää todisteita elämän evoluutiosta:
Fossiilit, -
anatomiset yhtäläisyydet sekä luustossa että alkionkehityksessä, -
sekä kotieläinjalostuksen tulokset -
todistivat elämänmuotojen muutoksesta.
Darwin uskoi, että sille oli olemassa luonnollinen selitys.
Kaikilla eläimille ilmeni muuntelua -
ja luonnon kamppailussa jotkin muunnokset menestyivät -
ja lisääntyivät muita paremmin siirtäen muuntelun eteenpäin.
Kotonaan Down Housessa Darwin tajusi -
että luomiskertomus oli vastoin luonnon antamia todisteita.
Jumala ei kuulunut millään tavalla evoluutioon.
Darwinin vaimo Emma oli uskovainen -
ja siitä aiheutui ongelmia pian heidän avioiduttuaan v. 1839.
Emma kirjoitti Darwinille syvästä uskostaan -
mutta Darwin ei ollut enää varma Jumalan olemassaolosta.
Hän kirjoitti alareunaan:
"Minun kuoltuani tulkoon tietoosi, miten paljon olen tätä murehtinut."
Darwin ei arvostellut uskontoa julkisesti -
koska ei halunnut loukata vaimoaan.
Hän puhui tieteensä kautta.
Hän uskoi, että tiede saisi ihmismielen vähitellen valaistumaan.
Nykyään valaistuminen näyttää olevan kovin vaikeaa.
21. vuosisadalla järjen käyttö hylätään -
ja kello yritetään kääntää Darwinia edeltävään aikaan.
Mooseksen kirjan ensimmäisessä luvussa kerrotaan mitä Jumala teki.
Siinä ei puhuta vahvimman selviyty- misestä tai verisistä hampaista.
Onko maailma vasta 6000 v. vanha?
Nooan aikoihin ihmiset elivät tuhatvuotiaiksi.
Ei ihminen kuole vanhuuttaan vaan syntiensä vuoksi.
Ennen Nooan aikaa ei koskaan edes satanut.
Australialainen John MacKay on evankelisen liikkeen sankari.
Kreationistina hän uskoo kirjaimel- lisesti luomiskertomukseen -
ja hyökkää evoluutiota vastaan aivan alkeellisella tasolla.
Ei minua ole aivopesty. Tämä on tulosta yliopisto-opiskelusta.
Usein kysyttiin, -
että miksi evoluutiota ei voi havaita, jos se on totta.
Suhtaudutteko kysymykseen vakavasti?
Kyllä ja professori vielä vakavammin.
Se muka tapahtuu niin hitaasti, ettei sitä voi nähdä.
Ajattelin, että johan on. - Totta se on.
Se mitä ei näe, ei ole tiedettä, koska sitä ei voi havaita.
Käsitätte näkemisen yhden ihmisiän puitteissa.
Miljoonien vuosien aikana tapahtuvaa ei tietenkään voi nähdä.
Myöntäkää siis, että käsityksenne perustuu puhtaasti uskoon.
Tarvitaan muitakin todisteita kuin yhden ihmisen silmät.
Darwin eli 1859, siis 150 vuotta sitten.
Meistä kumpikaan ei sitä nähnyt, joten älkää sanoko sitä tieteeksi.
Sanokaa sitä filosofiaksi tai ateismiksi, jos olette rehellinen.
Naurettava väite, mutta kiitos kumminkin.
On järjetöntä olla uskomatta siihen, mitä ei itse näe.
En ollut näkemässä Napoleonia, mutta silti hän oli olemassa.
MacKay ei näe solua eikä säätä toisella puolella maailmaa.
Eivätkö ne siis ole olemassa?
Darwin ei luottanut vain omiin silmiinsä -
vaan keräsi todisteita luonnon- tieteilijöiltä ympäri maailmaa.
MacKay ei ymmärrä tieteen merkitystä syvällisellä tasolla.
Tiede ei rajoitu siihen, mitä yksi ihminen elämänsä aikana näkee.
Tieteen pyrkimys on tutkia ilmiöitä -
jotka ovat ihmisen kokemuspiirin ulkopuolella -
galakseista mikroskooppisiin bakteereihin.
Kreationistien toiseksi paras keino on väittää -
että evoluutiota vastaan on todisteita, joista pitää keskustella.
Sitä kreationistit hokevat USA:ssa, -
missä taistelu uskon ja tieteen välillä raivoaa kuumimmillaan.
Darwin kävi kamppailunsa uskosta yksityisesti.
Nyt sitä käydään julkisesti.
Minun elämäni aikana vastustus evoluutiota kohtaan on kasvanut -
etenkin Yhdysvalloissa.
Neuvostoliitto lähetti Sputnikin avaruuteen 50 v. sitten.
Sen seurauksena luonnontieteiden opetus nousi USA:ssa arvoonsa.
Liittovaltio syyti rahaa opetukseen -
ja ensi kertaa evoluutioteoriaa opetettiin Yhdysvaltain kouluissa.
Uskovaiset iskivät heti takaisin.
Sanopa, miten siellä selitetään Jumalan olemassaolo.
Tule tiedekerhon kokoukseen. Siellä sen kuulet.
Raamatun puolustamiseksi biologeja vastaan kehitettiin "luomistiede" -
järjetön sekoitus tieteellistä kieltä ja uskonoppia -
jota tyrkytettiin vaihtoehtona evoluutiolle.
Silmät ovat hämmästyttäviä laitteita -
mutta vain osa Jumalan luomaa ruumistamme.
Aivopesua se on eikä tiedettä ja minusta sitä on vastustettava.
Teokseni "Jumalharha" -
nosti minut etulinjaan taistelussa uskonnon ja järjen välillä.
Olen suuri ihailijanne...
Olette maanne eturivin älykkö...
Olen lukenut kaikki kirjanne...
Saanko koskettaa viittanne helmaa?
Maailman mahtavin valtio on jakaantunut kahtia.
Tässä ateistien kokouksessa minua kohdeltiin kuin rock-tähteä.
Tietyt piirit USA:ssa varmasti lynkkaisivat minut.
Oletteko uskonnollinen? Rukoiletteko lainkaan?
En. Näytänkö uskovaiselta?
"Toivon, että kuolet hitaasti ja joudut helvettiin, saatanan rienaaja.
Elämäsi on ollut pelkkää harhaa ja piru sinut perii, saatanan ateisti."
"Vedä käteen, mokoma aasi. Älysi on pelkkä Jumalan pieru."
"Painu helvettiin! Saatana nauttii kiusaamisestasi.
Kristitty Jumalan palvelija."
"Se on Jumala kun loi meidät kaikki. Ainoa ketkä ei pelastu on sokeita."
"Kaikki mitä Darwin sanoi on väärin eikä evoluutiota ole todistettu."
"Raamattu on paras kirja -
eikä mikään ole läheskään yhtä totta ja jos et usko Jumalan tuomioon -
pirulla on pahempaa varallesi."
Välimerkit puuttuvat kokonaan.
En minä noista säikähdä. Kirjoittajat säälittävät minua.
Heidän reaktionsa ovat aika surkuhupaisia.
"Toivottavasti jäät kirkon pikkubussin alle -
ja kuolet hitaasti."
On aivan toisenlaistakin -
tyyliltään siloisempaa evoluution vastustusta.
Wendy Wright johtaa järjestöä "Concerned Women for America".
Hän edustaa puolta miljoonaa evankelisen liikkeen naista -
joita huolestuttavat sekä lesbot tv:ssä että Darwin parka.
Tulin tapaamaan Wendy Wrightia.
Pelkään, että hänen järjestönsä ajaa USA:n lapset tietämättömyyteen -
kiistämällä tieteelliset todisteet.
Miksi teille on tärkeää kieltää uskomasta Kaiken Luojaan?
Tutkijana minulle on tärkeää -
että koululaiset niin USA:ssa kuin muuallakin saisivat tietoa -
ja voisivat itse sen perusteella muodostaa mielipiteensä.
Olen aivan samaa mieltä.
Aina kun tämä keskustelu nousee esille -
me haluamme tuoda esiin asian vastakkaisen puolen.
Nythän lapsille monesti kerrotaan vain evoluutiosta -
mainitsematta siihen liittyvää petosta ja todisteiden puutetta.
Siksi juuri me vaadimme, että kaikki todisteet tuodaan esiin -
eikä kerrota vain evoluutiolle suopeita todisteita.
Tuoda esiin vastakkainen näkemys... Kuulostaa hyvältä ja sitä se olisikin -
jos kyse olisi kahdesta yhtä lailla perustellusta näkemyksestä.
Tuskin Wendy Wright väittäisi maata litteäksi -
sillä todisteet sen pyöreydestä ovat niin murskaavat.
Todisteet evoluutiosta ovat myös murskaavat -
mutta niistä hän ei näytä välittävän.
...ja se varsin ahdasmielinen tapa, jolla esitätte asianne -
on hyvä esimerkki tiedeyhteisön sensuurista -
joka kieltää esittämästä vastakkaisia näkemyksiä.
Jos evoluutio olisi totta, jos linnuista olisi tullut nisäkkäitä -
siitä olisi olemassa edes yksi todiste.
Todisteita on valtavasti.
Sen kiistäminen on teikäläisille jonkinlainen mantra.
Te kuuntelette vain toisianne sen sijaan että avaisitte silmänne.
Näyttäkää minulle luut tai vaikka ruho eläimestä -
joka edustaa siirtymävaihetta lajista toiseen.
Käykääpä tapaamassa jotain nykyajan paleontologia -
ja katselkaa kaikki upeita todisteita -
vaikkapa siirtymää matelijan leuasta nisäkkään leukaan.
Matelijalla on useita luita, nisäkkäällä vain yksi alaleuan luu.
Matelijalta peräisin olevat luut ovat siirtyneet sisäkorvaan.
Aivan upea siirtymä.
Siis onko evoluutiosta todisteita? Minäpä näytän teille.
Aloitan fossiileista.
Niitä on nyt miljoonittain maailman museoissa -
ja ne on ajoitettu ja tutkittu tarkkaan.
Aikajanalle oikein sijoitettuna -
yhtäläisyydet selittyvät ainoastaan evoluution kautta.
Kaikella elollisella on yhteinen sukupuu.
Fossiileista näkyy myös elämän- muotojen muutos ajan myötä.
Nämä kallot edustavat nk. puuttuvia renkaita -
ja niistä näkyy aivojen kasvu kolmen miljoonan vuoden aikana -
esi-isiemme kehityksessä simpanssin kaltaisesta muodosta nykyihmiseksi.
On pitävämpiäkin todisteita.
Jokaisessa solussa on neljän kemikaalin muodostama koodi DNA.
Nykyään eri lajien DNA:ta pystytään vertailemaan täysin tarkasti.
Darwinin teoria voitiin siis testata ja se pitää paikkansa.
DNA ja fossiilit todistavat saman asian: -
Sukulaisuus näkyy yhtäläisyyksinä sekä rakenteessa että DNA:ssa.
Tämä on vain osa evoluution valtavasta todistusaineistosta.
Kaikki uskovaiset eivät tiedä siitä tarpeeksi, mutta jotkut tietävät -
ja he ovat siinäkin näkevinään Jumalan erehtymättömän työn.
Todisteet ovat nähtävissä. Teille ne kertovat evoluutiosta -
mutta minulle ne ovat todisteita vedenpaisumuksesta.
Haluaisitteko tämä miehen -
opettavan lapsellenne luonnontiedettä v. 2008?
Nick Cowan opettaa kemiaa arvostetussa koulussa -
ja käyttää amerikkalaista luomis- uskoon perustuvaa materiaalia.
Kysehän ei ole vain fossiileista.
Ajatelkaa nyt vaikka DNA-molekyylejä.
Kun tutkii myyrän, rotan, kengurun tai vaikka ihmisen DNA:ta -
niistä näkyvät tietyt kemiallisesti analysoitavat molekyylit -
jotka osoittavat hienosti, että lajeilla on yhteinen sukupuu.
Luopukaa silmälapuistanne ja katsokaa asioita tieteellisesti.
Mikä on mielestänne maapallon ikä?
Jos sanon, että alle 6000 vuotta, pidätte minua varmaan hulluna -
mutta olen tutkinut asiaa -
ja nykyisissä ajoitusmenetelmissä on systemaattinen virhe.
Opetatte luonnontieteitä merkittävässä koulussa -
ja uskotte, että maapallon ikä on alle 10 000 vuotta.
Kyllä. Uskon mieluummin siihen, että Jumala oli silloin paikalla.
Erehtyväiset tutkijat eivät olleet eivätkä tunne menneisyyttä...
Taas klassinen kehäpäätelmä:
Jumala on erehtymätön, siis Raamattu on totta.
Voisin yhtä hyvin väittää Darwinia erehtymättömäksi -
mutta me tutkijat emme toimi niin.
Työmme ei perustu pyhiin kirjoituk- siin, vaan järkeen ja todisteisiin.
Tuon vain tervettä keskustelua luonnontieteen opetukseen.
On kymmenkunta radioaktiivista iänmääritysmenetelmää -
jotka osoittavat, että maapallon ikä on 4 - 5 miljardia vuotta.
Puhuessanne Jumalan ilmoituksesta viittaatte tiettyyn dokumenttiin -
jonka autenttisuudesta ei ole pitäviä todisteita.
Asetatte sen tieteen yläpuolelle ja opetatte tiedeaineita.
Jumalan sana ylittää erehtyväisen tutkijan saavutukset.
Minusta on hyvä opettaa lapsia ajattelemaan itsenäisesti -
mutta kaikella on rajansa.
Todisteet ovat murskaavat ja teidän on kerrottava ne lapsille.
Se mitä Nick Cowan pitää Jumalan luomistyönä -
on vain evoluutiokamppailun tulosta.
Eläimet ovat sopeutuneet uskomattoman hyvin ympäristöönsä.
Täydellisiä ne eivät silti ole.
Suunnittelija voi aina aloittaa alusta.
Evoluutio voi vain muovata olemassa olevaa.
Luonto on täynnä kompromisseja ja epätäydellisyyksiä.
Kreationistit kysyvät, -
mistä silmän kaltainen hieno elin noin vain putkahti.
Ei se putkahtanutkaan.
Valoherkkiä soluja on ollut kautta koko eläinkunnan -
ja luonnonvalinta on niihin tarttunut kerta toisensa jälkeen.
Jokainen silmän kehitysaste on edustettuna eläinkunnassa.
Prosessi on kumulatiivinen -
ja jokainen aste on edellistä parempi.
Silmä on kehittynyt muista riippumatta ainakin 40 kertaa -
ja on aste asteelta parantunut.
Ja silti... - Älykäs suunnittelija ei tekisi niin huonoa työtä.
Miten niin? - Paras esimerkki on ihmisen silmä.
Sitä pidetään ihmisruumiin täydel- lisyyden parhaana ilmentymänä -
mutta se on kaikkea muuta.
Peitäpä toinen silmäsi.
Nyt liikutamme tätä neulaa. Kiinnitä katseesi nenääni.
Nyt siirrän neulaa noin 15 astetta sivuun.
Suunnilleen tässä... - Se katoaa näkyvistä.
Et siis näe sitä? Entä nyt? - Näkyy.
Entä nyt? - Ei näy.
Näkökentässä on sokea piste. Kurja juttu.
Ihmisruumis on hieno monessa suhteessa.
Sydän sykkii keskeytymättä vuosikymmeniä.
Silti on umpilisäke, viisauden hampaat, vaikea synnytys -
ja monet ovat likinäköisiä.
Meissä on sekä erittäin hienoja että hyvin huonoja puolia -
ja se on tulosta luonnonvalinnasta.
Ihmisruumiin monet puutteet voi selittää vain luonnonvalinnan kautta.
Oma ruumiimme puutteineen on siis todiste evoluutiosta -
ja sen historiasta.
Evoluutio on tieteellinen tosiasia, joka on yhtä lailla todistettu -
kuin Napoleonin olemassaolo.
Jotkin asiat vain ovat tosia mielipiteistä riippumatta.
Sen tunnustaminen olisi erityisen tärkeää juuri kouluissa -
mutta evoluution opetuksesta on yllättäen tullut hyvin herkkä asia.
Britannia on monikulttuurinen -
ja yksi sen murtumalinjoista kulkee lastemme luokkahuoneiden läpi.
Miten sovitamme yhteen tieteellisen totuuden -
ja syvälle juurtuneet uskonnolliset vakaumukset?
Charles Darwin ymmärsi ensimmäisenä -
että elämä oli kehittynyt ilman minkään jumalan myötävaikutusta.
Olen aina pohtinut, miten hän mielsi sen totuuden suhteessa uskontoon.
Darwinia huolestutti se, että uskontoa levitettiin -
kylvämällä sitä kouluissa lasten mieliin vailla järkeä ja todisteita.
Hän kirjoitti: "Heidän oli yhtä vaikea luopua uskostaan Jumalaan -
kuin apinan lakata pelkäämästä käärmettä".
Darwin piti typeränä Rugbyn koulun klassista opetusta -
joka tylsisti hänen vanhimman poikansa Williamin eloisuuden.
Niinpä hän uhmasi viktoriaanisen yhteiskunnan snobismia -
ja pani neljä muuta poikaansa Claphamin kouluun -
jossa oli hyvä luonnontieteiden opetus.
Nyt 150 v. myöhemmin -
Darwin olisi yhtä huolissaan kouluopetuksen laadusta.
Nykypäivän monikulttuurisessa yhteiskunnassa -
opettajat eivät rohkene loukata oppilaiden uskonnollisia käsityksiä -
vaikka ne olisivat vastoin tieteellistä totuutta.
Sarjan alkujaksossa vein joukon koululaisia etsimään fossiileja.
He tiesivät evoluutiosta hämmästyttävän vähän.
Mitähän opettajat siihen sanovat?
Pelkäänpä, että he välttelevät kajoamasta perinteisiin arvoihin.
Jotkut oppilaat eivät koti- kasvatuksensa perusteella usko sitä.
Ei kyse ole siitä, etteivät ymmärtäisi asiaa -
mutta emme voi ruveta horjuttamaan lasten ja perheiden uskontoa.
Miksi ette voi?
Opetamme luonnontieteitä -
enkä itse tohdi puhua mistään muusta.
Kun opetan jonkin luonnontieteellisen asian niin hyvin kuin osaan -
olen tehnyt velvollisuuteni.
On eri asia, uskovatko oppilaat siihen.
Jotkin oppilaat eivät näe totuutta tieteen silmin -
vaikka pyrimme perustelemaan väitteemme mahdollisimman hyvin.
Uskonto on hyvin tärkeä osa monien oppilaiden elämää -
oman perheen ja kulttuurin kautta.
Olisiko epäreilua väittää, että nämä hyväntahtoiset opettajat pelkäävät?
Uskomukset tulevat kasvatuksen myötä -
mutta aina voi muuttaa mieltään.
Jokaisella on oikeus saada nähdä todisteet ja arvioida asia uudestaan.
Näiden opettajien tulisi uskaltaa kertoa oikeaksi todistettua tietoa.
Tuskin saamme oppilaat uskomaan todisteisiin vetoamalla.
He vetoavat toiseen totuuteen, johon he ovat kasvaneet uskomaan.
Heille se todistus riittää. - Myös heidän vanhemmilleen.
Tässä on kyse syvällisistä asioista, nuorten identiteetistä.
Ei ole meidän tehtävämme...
...liputtaa tieteen puolesta ja kieltää kaikki muu.
Voimme vain sanoa, että tämä on yksi tapa ajatella.
Tiede on antanut meille paljon -
ja tämä on yksi tapa tulkita elämää.
Vainko tapa? - Me uskomme siihen luonnontieteilijöinä -
mutta ei ole meidän asiamme kieltää muiden uskomuksia.
Uskotteko siihen luonnontieteilijänä vai uskotteko tieteen todisteisiin?
Nimenomaan luonnontieteilijänä.
Ettekö usko ensisijaisesti todisteisiin?
Vastapuolellahan ne ovat keksittyjä.
Ihmisen ei tarvitse olla astronautti uskoakseen maapallon pyöreyteen -
eikä historiantutkija uskoakseen Napoleonin olemassaoloon.
Niihin uskotaan, koska ne ovat todistettua tietoa.
Myös evoluutio on todistettu asia.
Se on totuus eikä mielipidekysymys.
Relativismi -
eli käsitys monista yhtä hyvistä jopa vastakkaisista totuuksista -
on nykyään voimissaan.
Se vaikuttaa kohteliaalta eleeltä monikulttuurisuuden suuntaan -
mutta on totuuden väistelyä.
Tieteelliset todisteet ovat kiistämättömiä.
Lentokoneella lennetään, lentävällä matolla tai luudalla ei.
Painovoima on kiistämätön tosiasia.
Joka sitä epäilee hypätköön 10. kerroksen ikkunasta.
Evoluutio on tosiasia.
Ei se ole mikään kulttuuri- sidonnainen uskonasia.
Evoluutio on selkeä totuus, jonka todisteet vahvistavat.
Mistä tämä vetkuilu on peräisin? Se alkoi jo Darwinin eläessä.
Englannin kirkko ei suoraan kieltänyt todisteita -
vaan kehitti hienostuneen strategian evoluution torjumiseksi.
Se näki evoluution osana suurempaa totuutta -
ja kääri Darwinin somaan relativistiseen mössöön.
Tiede selittäköön luonnon ilmiöt, -
mutta Jumalalle kuului kunnia tieteen käynnistämisestä.
Se oli hieno vastaveto maailman vaikutusvaltaisimmilta kristityiltä.
Entä mikä on kirkon kanta nykyään?
Darvinismi on erittäin uskottava ja hyvä selitys biologian historialle.
Ei siinä ole mitään ongelmaa.
Onko Jumalalla jokin osa evoluutioprosessissa?
Jumala on se voima ja äly, joka muovaa sen prosessin.
Jumala on kaiken elollisen luoja.
Hän on siis asettanut ne lait, joiden mukaan evoluutio toimii.
Onko Hän puuttunut evoluution kulkuun?
Jumalahan ei olisi oikein onnistunut lakeja asettaessaan -
jos Hänen pitäisi puuttua järjestelmän toimintaan.
Kirkolla on tässä kuitenkin ongelma.
Se haluaa sekä säästää että syödä kakun.
Jumala ja luonnontieteen lait eivät voi päteä samanaikaisesti.
Jumalan on joko oltava puuttumatta luonnon kiertokulkuun -
tai jos Hän siihen puuttuu sitä ei voi tiede selittää.
Tehän uskotte Uuden Testamentin ihmeisiin -
kuten neitseelliseen sikiämiseen ja Lasaruksen kuolleista heräämiseen.
Eikö teistä ole hieman epäloogista se -
että käsityksenne mukaan Jumala ei puutu tieteen kehitykseen -
mutta on kuitenkin sen alun perin oikealle tielle ohjannut?
Eikö se kuulosta enemmänkin silmänkääntötempulta -
kuin kuvailemanne suuren Luojan työltä?
Jos pitää Jumalaa ulkopuolisena asioihin puuttuvana tekijänä -
voi harhautua uskomaan niihin temppuihin.
Maailmassa avautuu aina tiettyjä hetkiä, -
jolloin jumalallinen toiminta näyttäytyy raikkaana ja uutena.
Jeesuksen syntymä on esimerkki -
pitkästä valmistautumisesta Jumalan uuteen tulemiseen.
Maria antoi itsensä Jumalan toiminnan välikappaleeksi.
Tapahtui jotain uutta, -
jossa ei kumottu luonnon lakeja -
vaan itse luonto avautui ja antoi syvällisesti jotain.
En oikein ymmärrä tuota.
Se on runollista kieltä. - Sitä se varmaan on.
Asiasta voi puhua niin, -
että se vaikuttaa Jumalan puuttumiselta asioihin.
Minä ihailen runollista kieltä, -
mutta ymmärretäänkö se aina oikein?
Vai vältelläänkö sillä vakavia kysymyksiä...
Runollisesti voidaan sanoa, että Jeesus syntyi neitsyestä -
mutta jos väittää uskovansa, että niin juuri tapahtui -
niin se on tieteellisen tosiasian esittämistä.
Niin, se on totta tai ei.
Siitä ei voi kiemurrella irti runollisin sanakääntein.
Minä kyllä kunnioitan kunnollisia keskitien kristittyjä -
mutta toisaalta minusta tuntuu, että he tekevät kaikkensa -
voidakseen pitää sekä Jumalan että Darwinin.
He tavallaan raottavat ovea kiihkomielisille kreationisteille -
pitäessään sopivana luottaa enem- män uskon kuin todisteiden voimaan.
Kiellä, hyökkää ja sulauta.
Siinä uskovaisten keinoja ottaa kantaa darvinismiin.
Kangerteluahan se on, -
mutta uskovaisten vastustus on ymmärrettävää.
Saan kirjeitä lukijoilta, jotka ymmärtävät evoluution totuuden -
mutta myös sen, miten pelottava se voi olla.
Darwin oli itse järkyttynyt luonnon hirveästä julmuudesta -
joka oli osa luonnonvalintaa.
Omassa elämässään Darwin pysyi uskollisena tieteelleen.
Hän ei katsellut kärsimystä ulkopuolisena, -
vaan sai siitä osansa itsekin.
Vanhin tytär Annie oli hänelle hyvin läheinen.
Isää viehätti tyttären vilkas mielikuvitus -
tytär taas siloitteli mielellään isänsä hiuksia.
Kymmenvuotiaana Annie kuoli tuskallisesti tulirokon jälkitauteihin.
Darwin oli täysin murtunut.
"Kodistamme on kadonnut ja vanhuutemme lohtu on mennyttä."
Uskovainen Emma kertoi muille lapsille, että Annie pääsi taivaaseen.
Hänelle kärsimys ylensi mielen ja valmisti tietä tuonpuoleiseen.
Darwin ei saanut uskosta mitään lohtua menetyksen suruun.
Ensi surun hälvennyttyä puolisot eivät juuri puhuneet Anniesta -
mutta he eivät unohtaneet tyttöä.
Uskonto loi jännitystä heidän välilleen.
Lopulta jännitys purkautui.
Omaelämäkerrassaan Darwin ilmaisi inhonsa -
"Raamatun väärää ilmoitusta" kohtaan.
Hän kirjoitti: "Kristinuskoa ei tule pitää totena -
sillä sen tekstien mukaan ne, jotka eivät siihen usko -
mukaan lukien isäni, veljeni ja useimmat ystäväni -
joutuvat iäiseen kärsimykseen.
Sellainen on kirottu sanoma."
Darwin kirjoitti elämäkertansa perhettään varten -
mutta tiesi, että se hänen kuoltuaan julkaistaisiin.
Siinä hän paljasti sen kaiken, mikä hänen mieltään oli askarruttanut.
Darvinismi romuttaa uskon harhan, mutta mitä sen tilalle tulee?
Mistä Darwin löysi lohdun maailman- kaikkeudessa vailla Jumalaa?
Uskovaiset syyttävät Darwinia siitä -
että hän riisti maailmasta ihmeet -
ja antoi tilalle luonnon ankeuden.
Näytelmäkirjailija George Bernard Shaw inhosi darvinismia.
"Kun sen koko merkitys valkenee, sydän luhistuu hiekkakasaksi.
Sen hirvittävä fatalismi nitistää älyn ja kauneuden -
voiman ja tarkoituksen, kunnian ja pyrkimyksen."
Moni pitää darvinismia ankeana ja armottomana elämänkatsomuksena -
mutta se on totuus, jota ei voi ohittaa.
Ja tuottaahan meille iloa se -
että ymmärrämme, miten upeasti maailma rakentuu -
ja miten hieno idea luonnonvalinta on.
Se todellakin asettaa asiat oikeaan järjestykseen -
ja minulle sen ymmärtäminen tuo suurta lohtua ja iloa.
Mietitäänpä hetki Darwinin ideaa elämän sukupuusta -
joka on nyt todistettu DNA:n avulla.
Se tarkoittaa sitä, että olemme sukua kaikille elollisille olennoille.
Polveudumme myös esi-isistä, jotka olivat voittajia -
ja jotka onnistuivat sopeutumaan ja siirtämään geeninsä eteenpäin.
Sinä, minä ja jokainen muu elävä olento voi ylpeästi sanoa -
ettei yksikään esi-isistäni kuollut nuorena -
ja jokainen pääsi parittelemaan.
Monet yksilöt kuolivat nuorena eivätkä päässeet parittelemaan -
eikä heistä tullut kenenkään esi-isiä.
Se on itsestään selvää, mutta sillä on paljon seurauksia.
Jokainen elävä olento on perinyt geeninsä -
katkeamattomalta ketjulta menestyksekkäitä esi-isiä.
Jokainen on saanut geeneissään eväät selviytyä ja lisääntyä.
Siksi ihminen on etevä tavallaan, -
siksi kala on hyvä uimaan ja lintu lentämään, -
siksi ihminen on hyvä ajattelemaan.
Siinä on darvinismin ydin.
Darwin saattoi hautaan vielä kaksi lastaan elinaikanaan.
Toinen tytär ja yksi poika kuolivat lapsina.
"Charles Darwinin lasten -
Mary Eleanorin ja Charles Waringin muistoksi."
Darwin kohtasi surun omalla tavallaan -
ja löysi lohdun siitä maasta, johon hän lapsensa hautasi.
Viimeisessä kirjassaan hän käsitteli matoja.
Darwinia kiehtoi se, kuinka hyvin pitkän ajan kuluessa -
madot vähitellen myllersivät koko maapallon pinnan.
Luonnon omat kyntäjät elivät maanalaisessa taloudessaan -
käyden kamppailua elämästään ihmisten siitä mitään tietämättä.
Darwin kirjoitti: "Tuskin on montakaan muuta eläintä -
jolla olisi yhtä suuri merkitys maailman historiassa".
Darwin ei kaivannut ihmisen keksimiä yliluonnollisia uskomuksia.
Maanläheinen luonnon tutkiminen korvasi uskon menetyksen.
Menen tapaamaan Darwinin hengen- heimolaista, filosofi Dan Dennettiä.
Olen tuntenut hänet 25 vuotta ja olemme samanikäiset -
mutta pidän häntä älyllisenä isona veljenäni.
Hiljattain hän sai muistutuksen kuolevaisuudesta.
Hän sydämensä reistaili ja hänen oletettiin kuolevan.
Se oli pelottava tilanne.
Maatessaan toipilaana sairaalassa -
hän kertoi, että ystävät olivat rukoilleet hänen puolestaan.
Hän kiitti heitä ja lisäsi: "Uhrasitteko myös vuohen?"
Dan ei usko vähääkään Jumalaan tai iäisyyteen.
Antaako darvinismi mitään lohtua ihmiselle?
Se vie korkeintaan pohjan tarpeettomalta uskomukselta -
eli uskolta kuolemattomaan sieluun.
Sitä moni pitää tärkeänä seikkana.
Siinä tilalle tulee materiaalinen, kuolevainen sielu.
Onhan meillä sielu, mutta se koostuu neuroneista -
jotka ovat pieniä, sokeita biorobotteja.
Ne tekevät vain työtään muusta piittaamatta.
Kun niitä kootaan yhteen sopiviksi joukkueiksi -
syntyy eräänlainen sielu.
Niistä muodostuu käyttö- järjestelmä ja muisti olennolle -
joka pystyy vastaamaan itsestään ja katsomaan tulevaisuuteen.
Kun ihmiset kysyvät, mistä saan lohtua -
mietin, että kuinka paljon sitä lopulta tarvitaan.
Mikä voisi olla hienompaa kuin olla osa -
tätä elävää kasvun, kokeilun ja innovaation kudosta -
joka toimii biljoonissa paikoissa samanaikaisesti.
Kun ajattelee omaa planeettaamme -
ja sen suurta elämän voimaa kaikkialla ympärillämme -
sen suurta luovuutta.
Siihen tietoisuuteen on hyvä herätä aamuisin.
Emme ole vain osa sitä kaikkea -
vaan myös tietoisuus kuulumisesta siihen -
kyky ymmärtää sen luonnetta -
on tulosta samasta prosessista.
Omat aivomme, jotka antavat meille kyvyn ymmärtää sen -
ovat tulosta juuri siitä samasta prosessista.
Planeetallemme on kehittynyt hermosto eli me ihmiset.
Charles Darwin kuoli 1882.
"En pelkää lainkaan kuolemaa", hän kuiskasi Emmalle viimeisillään.
Darwin halusi tulla haudatuksi lastensa viereen kotikyläänsä -
mutta tiedeyhteisö vaati hänelle kunnian -
tulla haudatuksi Westminster Abbey'in.
Läsnä oli tutkijoita, filosofeja ja kuuluisuuksia.
Kirkko pyrki sulauttamaan itseensä miehen, -
joka järkytti sen perustuksia.
Tosin Canterburyn arkkipiispa "ei päässyt tulemaan".
Jumalisella pääministerillä, William Gladstonella oli "muuta menoa".
He eivät tulleet saattamaan miestä -
jonka työ osoitti Raamatun luomis- kertomuksen epäuskottavaksi.
Minä kunnioitan Darwinia. Hän selitti elämän järkevästi.
Maailma on ihmeellisempi kuin Darwin osasi arvatakaan.
Tieto siitä saa omat uskomuksemme vaikuttamaan hyvin vähäpätöisiltä.
Jättääkö darvinismi pelkän aukon uskonnon tilalle?
Ei, vaan se avaa mielemme maailman todelliselle suuruudelle -
joka ei perustu epävarmaan uskoon, vaan järkevään tieteeseen.
Kourallisessa multaa on noin 25 miljardia bakteeria -
eli neljä kertaa planeettamme väkimäärä.
Me ihmiset ja näkemämme eläimet olemme mitätön osa elämää.
Maailmankaikkeuden ja geologisen ajan mittakaavassa -
olemme merkityksettömiä.
Moni pitää ajatusta jopa pelottavana.
Darwinin tavoin minä pidän todellisuutta jännittävänä.